Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Po septynerių metų, praleistų vandenyne
Metas atsisveikinti su vandens platybėmis
Miesto, kurio septynerius metus Taip troškau
Regiu jau bokštus
Ir prieplaukos varpą jau girdžiu
VONKA
Priekyje – žemė!
Su nudriskusiu švarku ir nutrintu lagaminu
Au revoir, šefe.
Ir su batais skylėtais išeinu
Atleisk, virėjau!
Teks laikytis
Už vienintelio batraiščio
Ir kojinių skylių
Kad tik sudurčiau galą su galu
Į šokoladą sudėjau visus savo turtus
Metas pasauliui pamatyti mano receptus
Sėkmės, Vili!
12 soverenų
Kišenėje turiu
Viso, virėjau!
Ir svajonių didelių
Ant kiekvieno kampo čia geriausią restoraną rasi
"Pas Brandiną" ir "Paryžietė"
- Restoranų žemėlapį, pone? - Ačiū.
Žemėlapyje vietas, kur valgyti randu
GURMANŲ GALERIJA
Tuziną sidabrinių soverenų turėjau
Dabar tik 10 liko kažkodėl
Skaniausi vaisiai ir daržovės štai
Trys soverenai, pone.
Nors kainos kandžiojasi labai
Suknežinai mano moliūgą, sumokėk.
Kišenėje...
Penkis, šešis, septynis...
Šešis sidabrinius soverenus turiu
Ir svajonių didelių
- Nuvalyti švarką, pone? - Ačiū, ne.
- Kvepalų? - Ne. Palik mane ramybėje.
GURMANŲ GALERIJA
Pagaliau...
Gurmanų galerija
YPATINGAS SLAGVORTO ŠOKOLADAS
Žinojau, kad vieną dieną pamatysim
AUKŠČIAUSIOS KOKYBĖS FIKELGRABERIO ŠOKOLADAS
Viskas, kaip sakei, mama.
FIKELGRABERIS
Ir dar daugiau
Kur bepažvelgsi – šokoladai įžymiausi
Tai mano lemtis
Tereikia ją pasitikt
VONKA
Kas laukia manęs –
Sėkmė ar ne
VONKA
Aš nieko neturiu
Tik šokoladą
Ir svajonių
Didelių
Taip!
DIDYSIS VONKOS ATIDARYMAS
Nežioplinėti.
IŠNUOMOJAMA NEŽIOPLINĖTI BAUDA – 3 SOV.
Šiame mieste visiems pasiseks
Jei talentą turi ir sunkiai dirbsi bent taip sako
Tik niekas neperspėjo kaip bus sunku
Ir tuzinas soverenų
Išgaruos per dieną
Gal sušelptumėte sovereną nakvynei, pone?
Žinoma.
Štai. Imkite, kiek reikia.
Ačiū.
Vieną sidabrinį sovereną kišenėje turiu
Ir svajonių didelių
Štai.
Metas išgerti prieš naktį.
Gerai.
Sveikutis. Ne, liaukis. Eik.
Eik šalin, liaukis!
Eik šalin, šiuš!
Liaukis!
Sėsk.
Atsiprašau dėl Tidlio.
Jam kažkodėl labai parūpo jūsų kojos.
Turbūt kaltos kelnės.
Man jas atidavė paštininkas iš Minsko.
Turbūt dėl to.
Jei galėtų, Tidlis visą dieną vaikytųsi paštininkus.
Tiesa, gražuoli?
Tu juk neketini čia miegoti, sūneli?
Tik vieną naktelę.
Rytoj tokiu metu jau planuoju būti turtingas.
Rytoj tokiu metu jau būsi sušalęs į ragą.
Nejuokinkit.
Gal stovyklavimui ir kiek šaltoka.
Tačiau, deja, negaliu įpirkti kambario, pone.
Apgailestauju.
Tačiau, laimei,
pažįstu kai ką, kas galbūt galės tau padėti.
Tikrai?
Štai ir atėjome, pone Vonka. Namai namučiai.
Patrauk savo purvinas letenas nuo mano durų, nususęs šunėke.
Jei čia tu, pone Balikli, tikiuosi, atnešei mano džiną.
Atnešiau geriau nei džiną, ponia Švara.
Svečią.
Ko iškart nesakei?
Užeikite, pone.
Sveiki atvykę į Švaros ir Baliklio Svečių namus ir skalbyklą.
Jauskitės kaip namuose, pasišildykit prie ugnies.
Džino?
Nenuorama!
Taip, ponia Švara?
Padėk tą knygą ir įpilk mūsų svečiui džino.
Vargšelis sustiręs į ragą.
Ačiū, ponia Švara. Judu su vyru man tokie malonūs.
Vyru?
Juo?
Vyru.
Norėtum, ar ne?
Ne.
Aš dairausi ko nors geresnio už šį tinginį prasčioką.
Dzin dzilin.
Labai jau stipru.
Taip, jį net į automobilius pila.
Taigi, kuo galėčiau padėti? Reikėtų kambario?
Na, taip, bet...
Ponui Vonkai šiuo metu sunkoka.
O, ne. Ką jūs sakot?
Bijau, tai tiesa, ponia Švara.
Bet... netrukus viskas pasikeis.
- Tikrai? - Matot...
esu magas,
išradėjas ir gaminu šokoladą.
Ir ryt iš pat ryto Gurmanų galerijoje ketinu pristatyti
savo nuostabiausią kūrinį.
Būsite priblokšta, nes parodysiu jums...
Arbatinuką?
Ne, jis arbatai.
Sekundėlę.
Čia troškiniui.
Tuoj surasiu.
Nesijaudinkite, pone Vonka. Matau, jog esate labai išradingas.
Ir turime pasiūlymą kaip tik jums.
Paketą verslininkams.
Kambarys – soverenas už naktį,
o sumokėti galėsite rytoj iki 6 val. vakaro.
Ar užteks laiko užsidirbti kelis pensus?
Tikrai užteks, ponia Švara.
Ačiū.
Tiek tikrai galiu padaryti dėl svetimšalio.
Pasirašykite, ir būsim sutarę.
Gerai.
Perskaityk smulkų šriftą.
Ką?
Ačiū, Nenuorama. Gali eiti.
Ką ji sakė?
- Kas? - Mergaitė.
- Kokia mergaitė? - Ta mergaitė. Rodos, sakė...
"Perskaityk smulkų šriftą." Kiek daug...
REIKALAVIMAI IR SĄLYGOS
Galo nematyt.
Taip, Nenuoramos verčiau neklausykit, pone Vonka. Ji nesveika.
Nesveika?
Našlaitės sindromas.
Našlaitės sindromas?
Našlaitės sindromas.
Ją įmetė į šią skalbinių šachtą
dar visai kūdikį, ir aš priėmiau ją iš geros širdies,
sąžiningai dariau viską, ką galėjau, pone Vonka,
bet jos prigimtis vis prasimuša.
Ji visur įžvelgia sąmokslą.
Vargšė mergaitė.
Taip.
Tai – standartinė sutartis,
bet galite skaityti, jei tik pageidaujate.
Tik greitai peržvelgsiu.
Rodos, viskas gerai.
Tikrai?
Sveikas.
Tuomet sveikas atvykęs į Skalbyklą.
UŽSUKITE VIENAI NAKČIAI, PASILIKITE AMŽIAMS!
Čionai, pone Vonka.
Verslininkų apartamentai.
Lova su baldakimu, kriauklė ir netgi muilas,
o ant pagalvės rasite mėtinuką.
Nuostabu.
Kokie malonūs žmonės.
Nenuorama!
Taip, ponia Švara?
Ieškojau tavęs.
Ko norėsite?
Norėsiu tave pamokyti, bjauri knyggrauže.
- Ką negerai padariau? - Žinai, ką, mergiūkšte.
- Nesimuistyk! - Ką? Ne, prašau.
Jei dar kartą trukdysi mano verslui,
sėdėsi šiame narve visą savaitę. Supratai?
Taip, ponia Švara. Atleiskit, ponia Švara.
Ir aš taip manau.
VONKA
Štai, mama.
Gurmanų galerijos ponios ir ponai,
mano vardas – Vilis Vonka,
ir noriu pristatyti jums nuostabų
patį valgomiausią,
patį skanutėliausią,
nematytą neregėtą šokoladą.
Tad patilkite ir nuklausykite.
Ne, pamirškit, atvirkščiai.
Duosiu jums... Pakylėjančio.
Džiunglėse prie Mumbajaus
Žiedmusė gyvena
Ir, patikėkit, ji suvirpina sparnus Tūkstantį kartų per sekundę
Tos mažos musytės
Mėgsta šokoladą labiau nei lapus
O gražiai paprašytos padės lygiai vieną Kiaušinį į rutulėlį kiekvieną
O išsiritusi pro lukštą
PRODNOSIO KOKYBIŠKAS ŠOKOLADAS
Ji šūkteli linksmai
Kaip nuostabu Gyventi viešbuty iš šokolado
Ir suplaka sparneliais linksmai
O šokoladas pakylės tikrai
Aukštai aukštai
Šokoladų yra įvairių
Saldžių ir skanių
Bet tik Vonkos šokoladas Visiškai atims tau žadą
Tad kišenių negailėk Vonkos šokolado prisidėk
Pirmyn
Nesivaržykit
Nieko panašaus neragavot
Ne, nieko panašaus neragavot
Bravo!
Ačiū.
Panele Bonbon.
Taip, pone Slagvortai.
Kviesk policiją.
Žinoma, pone.
- Kas norėtumėte paragauti? - Aš, aš!
Aš norėčiau.
Ponas Slagvortas.
Atsiprašysiu.
Ponas Fikelgraberis.
Ir ponas Prodnosis.
Kokia garbė.
Nuo vaikystės...
Suspaudėt kaip reikiant.
Taip sveikinasi verslininkai, pone Vonka.
Kad žmonės žinotų, jog kalbėsim rimtai.
O dabar negaiškim.
Paragaukime to vadinamojo Pakylėjančio šokolado.
Čia ne tik šokoladas, tiesa?
Jaučiu...
- zefyrą. - Teisingai.
Iš zefyrų fakyrų.
Ir karamelę.
Bet ji...
Sūri.
Tai – saldžiai karčios rusų klouno ašaros.
Ar tai...
Tikrai negali būti.
Vyšnia?
Vyšnios, atrinktos
iš imperatoriškųjų Japonijos sodų.
Ką gi, pone Vonka.
Seniai sukuosi šiame versle,
ir galiu drąsiai pasakyti, kad iš visų mano ragautų šokoladų,
šis be jokios abejonės yra pats...
blogiausias.
Taigi, ponios ir ponai.
Pagyrimas iš paties pono...
Palaukit. Blogiausias?
Esame nuožmiausi konkurentai, tačiau visi
neabejojame dėl vieno.
Geras šokoladas
turi būti paprastas. Be nieko. Neįmantrus.
O šis
su visokiomis prašmatnybėmis...
Jis tiesiog...
Keistas.
Gaila.
Jei jau šokoladas jums pasirodė keistas,
kas nutiks dabar, jums nepatiks dar labiau.
Kas vyksta?
- Kas čia darosi? - Žiedinė muselė.
Išsirito. Plaka sparneliais kaip pasiutusi.
Neįtikėtina! Norit pasakyti, muselės tą daro?
Taip. Bet nesijaudinkite.
- Nieko blogo nenutiks. - Ačiū.
Po maždaug 20 min. ji pavargs ir išlįs pro jūsų užpakalį.
Ką padarys?
Jis sako, kad išbezdėsime jas pro savo pasturgalius!
Taip, tą supratau.
Esi visiškas pamišėlis, Vonka!
Koks sveikas žmogus
norėtų šokolado, priverčiančio skraidyti?
Išsiaiškinkime, gerai?
Kas norėtų Pakylėjančio?
Aš!
Vienas soverenas, prašyčiau. Ačiū.
Labai jums ačiū.
Vienas soverenas.
Ačiū, ponia. Smagaus skrydžio.
Žiūrėkit, aš skraidau!
Ir koks vaizdas iš viršaus?
Nekilk per aukštai, brangioji!
Pasitrauk, vaike.
Ką gi, mielieji. Nėra į ką žiūrėti.
Grupelė žmonių, nepaklūstančių traukos dėsniui.
- Taip. - Suimkit juos.
Tai Pakylėjantis šokoladas. Tokia esmė.
Bijau, kad sulaukėme skundų.
Skundų?
Kad žlugdote kitus verslus.
Deja, man teks jus išvaryti
ir konfiskuoti pajamas.
Ei! Ką jūs darote?
- Nesijaudinkit, panaudosim geram tikslui. - Ne! Pasitraukit.
Sergantiems vaikams ar panašiai.
Atleiskite, pone. Taisyklės yra taisyklės.
Suktas nelabasis! Ateik čia!
Gal galite palikti nors sovereną?
Turiu sumokėti už nakvynę.
Imk.
Ačiū.
Labas vakaras, pone Vonka.
Kaip sekėsi?
Ne visai taip, kaip tikėjausi.
Gaila. Bet bijau, atėjo metas mums atsiskaityti.
Bent jau už kambarį susimokėsiu.
Rodos, sakėte, soverenas.
Už kambarį, taip.
Tačiau jūs pasinaudojote kitomis paslaugomis,
kai apsistojote mūsų rezidencijoje.
Tikrai?
Taip.
Taurė džino, kai atvykote,
ir, jei gerai pamenu,
pasišildėte prie ugnies.
Tikrai taip, ponia Švara.
Pasišildymas – papildoma paslauga.
Pasinaudojote laiptais, eidamas į savo kambarį.
Taigi, teko paimti laiptų mokestį,
ir, bijau, jis skaičiuojamas už pakopą. Aukštyn ir žemyn.
Taigi, pone Vonka, sakykit,
ar naudojotės mini baru?
Yra mini baras?
Muilo mini baras.
Prie kriauklės.
Gal trumpai ir pasinaudojau.
Matot? Net Baliklis žino,
kad prie mini baro verčiau nelįsti, o užaugo griovyje.
Dar – čiužinio mokestis, patalynės nuoma, pagalvės nuobauda...
Tad iš viso...
10 000 soverenų.
Turbūt juokaujat?
Viskas parašyta smulkiu šriftu.
Aš neturiu 10 000 soverenų.
Tuomet turime bėdą, pone Vonka.
Jums teks atidirbti Skalbykloje.
Už sovereną per dieną.
10 000 dienų...
27-eri metai.
- Ei! - Keturi mėnesiai.
Ir 16 dienų.
Tu turbūt būsi ponas Vonka.
Kas jūs?
Skaitlius Skaičiuotojas, samdomas buhalteris.
Bent jau buvau.
O dabar...
Jis čia vadovauja.
Daryk, ką jis sako, nes turėsi reikalų su manim.
Vamzdėnaitė.
Santechnikė.
Čia – Lotė Varpelis.
Labas.
Ji mažai kalba.
O aš esu Laris Juokutis!
Komikas.
Tai jie irgi jus pričiupo, ar ne?
Bijau, kad taip.
Mums visiems reikėjo pigios vietelės nakvynei,
o smulkaus šrifto neskaitėme.
Sekundę neapsižiūrėsi, gailėsiesi amžinybę.
Primena mano trečiąją santuoką.
Atleisk, dažnai tą sakau.
- Sako. - Dažnai.
Aš buvau vedęs tik kartą,
bet nesėkmingai.
Turi būti būdas ištrūkti.
Manai, nemėginome?
Ant lango – grotos,
prie durų – šuo.
Ir net jei pavyktų ištrūkti,
nuo sutarties neišsisuksi.
Jei nebūsi, kai ponia Švara tikrins, ji kreipsis į policiją,
jie tave sugrąžins čia
ir pridės 1 000 už nepatogumus.
Ką gi, visi. Grįžkime prie darbo. Pone Vonka.
Eime su manimi.
Tu dirbsi čia. Su pamuilėmis.
Drabužius imi
Ir į bačką kiši
Trini, trini
Tada didelę rankeną suki ir juos visus sausai gręži
Trini, trini
Tada aukštai pakabini Kad būtų visiškai sausi
Trini, trini
Bet su šia daina Diena neatrodo tokia ilga
Trini, trini
Nors vis tiek ilga.
Kad neliktų raukšlių
Ant suknelių ir marškinių
Šveiti, šveiti
Ir sulankstyti turi griežtai Nes mus nubaus tikrai
Maisto neduos užtektinai
Visi mes pasirašėm čia Tad bausmę atlikti teks
Trini, trini
O jei nesutinki...
Perskaityk 5-ą skirsnį.
7 A skyrių.
22-ą paragrafą.
D dalį.
Kur parašyta...
Trink, trink
Kambarių aptarnavimas.
Sakiau, kad perskaitytum smulkų šriftą.
Tik yra bėda.
Tu nemoki skaityti, ar ne?
Mokiausi iš esmės tik vieno – šokolado subtilybių.
Suprantu.
Iš esmės gyvenau iš nepažįstamųjų malonės.
Ir pažvelk, kur atsidūrei.
Darbuotojų patalpos.
Turėsi lovą.
Turėjai lovą.
Stalą ir prausyklą-tualetą.
Vanduo teka...
dviejų temperatūrų. Šaltas...
ir šaltesnis.
Kiek tu jiems skolingas?
Dešimt tūkstančių.
Tau pasisekė. Aš skolinga trisdešimt.
Ką? Kodėl tu jiems skolinga?
Galvojau, tave surado skalbinių šachtoje.
Taip. Priėmė mane iš geros širdies
ir apmokestino.
Porelė monstrų.
Godieji visuomet išnaudoja vargšus, pone Vonka.
Turbūt taip jau surėdytas pasaulis.
Na jau, Nenuorama.
Taip kalbi dėl Našlaičio sindromo.
Ko tokio?
Našlaičio sindromo.
Ir mes nevalgysime išėdų.
Ką darai?
Gaminsiu šokoladą, ką daugiau?
Kokį mėgsti? Tamsų? Baltą? Su riešutais? Beprotišką?
Nežinau.
Nesu ragavusi.
Nesi ragavusi šokolado?
Ne.
Ką?
Nesi ragavusi šokolado?
Vis tiek ne.
Neįtikėtina. Noriu pasakyti, siaubinga.
Laimei, Nenuorama,
savo kelioniniame fabrike turiu
aukščiausios kokybės ingredientus.
Nuo ko pradėti? Štai kur klausimas.
Žinau!
Nuo "Viskas bus gerai".
Gaminamas iš kondensuotų audros debesų
ir skystų saulės spindulių.
Padeda įžvelgti tą blyškų
vilties spindulėlį už sielvarto šešėlio.
Būtent to mums ir reikia,
ar ne?
Tu visuomet norėjai gaminti šokoladą?
Ne.
Kai buvau tavo amžiaus,
norėjau būti magu.
Mano mama buvo virėja.
Mudu gyvenome prie upės.
Savo tobulame pasaulėlyje.
Pamenu...
Pamenu, kiekvieną mielą valandą stengiausi sugalvoti
naują triuką, kad nustebinčiau savo mamą.
Bravo!
Bet tikroji magija sklido iš jos.
Neturėjome daug pinigų, bet kiekvieną savaitę
ji parnešdavo vieną kakavos pupelę.
Ir iki mano gimtadienio
jų būdavo užtektinai vienai šokolado plytelei.
Bet tai nebūdavo paprastas šokoladas. Toli gražu.
Tai – geriausias šokoladas pasaulyje.
Kažin.
Girdėjau, kad geriausias šokoladas parduodamas Gurmanų galerijoje.
Jų šokoladas tikrai ne geresnis už tavo.
Tai – neįmanoma.
Tiesą sakant,
žinau paslaptį,
kurios nežino net turtuoliai.
Kokią?
Pasakysiu.
Kai paaugsi. O dabar miegok.
Turėtume ten nuvykti, ma.
Kur?
- Į Gurmanų galeriją. - Ką?
Ir atidaryti parduotuvę?
Taip.
Su mūsų vardu ant iškabos ir viską.
Tai – nuostabi svajonė, mielasis.
Ir viskas?
Tai – tik svajonė?
Paklausyk.
Visi geri dalykai šiame pasaulyje prasidėjo nuo svajonės.
Tad neatsisakyk savosios.
Ir kai dalinsiesi savo šokoladu su visais,
aš būsiu šalia.
Pažadi?
Daugiau nei pažadu.
Duodu dantį.
O dabar...
miegok.
Tai kokia ji buvo, Vili?
Ta paslaptis?
Taip ir nesužinojau.
Netrukus ji susirgo.
VONKA
Ir, nespėjus nė susivokti, man liko tik jos šokolado plytelė.
Todėl ir atsidūriau čia, Nenuorama.
Kad pasijausčiau kaip tada,
kai valgydavau šokoladą su ja.
Ką turi galvoje?
Ji pažadėjo, kad kai dalinsiuosi savo šokoladu su visais,
ji bus šalia.
Skamba beprotiškai, bet visuomet tikėjau, kad ji kažkaip išpildys pažadą.
Gal net pasakys savo paslaptį.
Imk. Paragauk.
Geriau būtum to nedaręs.
Tau neskanu?
Ne...
Skanu. Tik...
Kas?
Nuo šiol bus sunku ištverti dieną be šokolado.
Tuomet gal norėtum visą likusį gyvenimą kasdien turėti tiek šokolado,
kiek širdis geidžia?
Iki gyvenimo galo?
Iki gyvenimo galo.
Ir ką turiu padaryti?
Nedaug. Tik ištrauk mane iš čia.
Gal išprotėjai?
Paprasta. Aš surasiu, kas mane pavaduos,
o tu išvežk mane skalbinių vežimėlyje.
- Bet aš... - Tik kelioms valandoms.
Niekas nė pastebės, kad manęs nėra.
Ir kam to reikia?
Kad parduočiau šokoladą.
Pelną pasidalinsime ir sumokėsime poniai Švarai.
Labai graži idėja, Vili.
Puiki idėja.
Bet nieko neišeis.
Žinoma, išeis. Valgyk savo šokoladą.
Tu nesupranti.
Ponia Švara – kaip vanagas.
Ji nuolat stebi, kas ateina į Skalbyklą ir kas iš jos išeina, išskyrus...
Kas?
Ne, nieko.
Gerai.
Dvigubas "cha"! Tai – ne nieko.
Tai "Viskas bus gerai" pakišo tau mintį.
Gerai.
Taigi, kartą ji prarado budrumą, kai užsuko kažkoks aristokratas.
Jis tik paklausė kelio,
bet ji sukosi apie jį išsijuosusi.
Buvo bjauru.
Taigi, Nenuorama,
mums tereikia surasti tą aristokratą ir išsmukti, kai ji nematys.
Taip, bet...
Kur mes rasim tą aristokratą?
Dvigubas "cha".
Turi pieštuką ir popieriaus?
Sugalvojau.
Atėjau išpažinties.
Gražiai giedate, bičiuliai. Tęskite.
Tėve, atleisk man mano nuodėmes.
Suvalgiau 150 tokių po praėjusios išpažinties.
Pagundai atsispirti labai sunku.
Nuleiskite mane.
Iki.
Labas vakaras, viršininke.
Jie jūsų laukia.
Labai jums ačiū.
Labas vakaras, ponai.
Atnešiau savo sąskaitą.
Vienas šokolado pardavėjas
buvo pašalintas už įprastą mokestį.
Na, štai.
Grynas. Taip.
Sakykit, viršininke,
ar norėtumėte užsidirbti dar?
Įdėmiai klausau.
Galvojame, kad pono Vonkos
galbūt neužteks paprašyti persikelti kitur.
Jis – geras.
Per geras.
Be to, jis ima tik sovereną.
Tad jį galės įpirkti bet kas, netgi...
Na, tie...
Vargšai?
Varge.
Net supykino.
Gal galėtumėte prie manęs jų neminėti?
Jam nepatinka žodis "vargšai".
Atleisk, Feliksai.
Norime, kad pasiųstum Vonkai...
žinutę.
Kurią lydėtų fizinė jėga.
Kad jei jis dar kartą pamėgins
pardavinėti šokoladą šiame mieste, gali nutikti nelaimė.
Kurios metu jis žus.
Taip, ne, aš supratau.
Nereikia kartoti.
Tik noriu įsitikinti, kad vienodai mąstome.
Niekas nemąsto kaip jūs.
Ir ką čia norite pasakyti? Žinau, ką...
Nors, ką čia norite pasakyti?
Ponai, prašyčiau.
Taigi, ką pasakysite, viršininke?
Ar sutarėme?
Paklausykite, bičiuliai, esu įstatymo sergėtojas.
Negaliu kenkti visiems, kurie jums trukdo.
Atleiskit.
Ką gi, viršininke.
Matau, kad esate garbingas žmogus.
Ačiū.
Bet paklauskite savęs...
APMOKĖTA ŠOKOLADU
Ar saldumynai traukia jus?
Taip
Ar tą alkį nuramint sunku?
Ar saldumynai traukia jus?
Taip
Turime viską, ko jums reikia
Nenoriu girdėti jūsų šnekų tuščių
Tiesiog
Quid pro quo
Šimtas jūsų mėgstamiausių
Bijau, šįkart jų neparagausiu
Pažadėjau žmonai
valgyti mažiau šokolado. Gražiai atrodyti
per Policijos puotą, taigi...
Bet pagalvokit, kas jūsų laukia
Žinau
Nuo mažumės prie saldumynų traukia
Saldumynai vilioja labai
Tas tiesa
Tai – tikrieji gyvenimo džiaugsmai
Apie stotą negalvokit
Viskas gerai!
Liaukitės!
Kas, kad kojų pirštų nematyt?
Taigi
Dėžių septyni šimtai
Šokolado tikrai nemažai...
Ne!
Ponai, pateikim gerą pasiūlymą.
Ar saldumynai traukia jus?
- Mane irgi - Bičiuliai...
Ar apie šokoladą svajojat?
Svajoju. Taip.
Saldainius
- Sapnuojat? - O, taip.
Turim mes daug daug daug
Daug daug daug
Kodėl aš dainuoju?
Jei žmona skųsis
Ir lašinius numesti lieps
Žinokit
Geras siuvėjas viską paslėps
TAMPKELNIŲ NAMAI!
Pasilaikykit sau nelemtą šokoladą
1 800 dėžių?
Sutarta
- Varpelis. - Esu.
Vamzdėnaitė.
Juokutis.
- Skaičiuotojas. - Esu.
Vonka.
Balikli!
Tualetas ir vėl užsikimšo.
Tikra meilės kalba.
Kas?
Nesakykit, kad nepastebėjot.
Ko?
Ji eina dėl jūsų iš proto.
Ponia Švara?
Myli be proto.
Kaip kitaip? Tik pažvelkit į jus.
Koks vyriškas stotas.
Tereikėtų truputį apsitvarkyti.
Kelių naujų drabužių.
Išsimaudyti.
Išsimaudyti?
Žinot, kaip sakoma?
Kaip sakoma?
Ji bus dėkinga už kulkšnis.
Taip.
- Džiūgaus, jei kelį pamatys. - Teisingai.
O jei nori sužavėti ją...
Sakyk.
Parodyk jai savo šlaunis.
Balikli!
Jau teka ant grindų.
- Eik. Prie darbo. - Gerai.
Jau apsėmė kulkšnis!
Tik sugaišino.
Balikli!
Prakeiktas prasčiokas.
Ką ten turi?
Nieko.
Patinka sėdėti narve, Nenuorama?
Ką gi.
Neseniai paėmiau skalbinius iš profesoriaus Monoklio.
Taip.
Jis rašo knygą apie karališkąją Bavarijos šeimą.
Nuobodu.
Ir ant jo sienos kabo didikų portretai.
- Ir? - Vienas...
pasirodė labai pažįstamas.
BARONAS BALTONAS
Kad mane kur. Atrodo visai kaip...
Ponas Baliklis.
Nori pasakyti, Baliklis – Bavarijos aristokratas?
Atnešk man džiną.
Drabužius imi
Ir į bačką kiši
Trini, trini
Tada didelę rankeną suki
Ir juos visus sausai gręži
Trini, trini
Tidli, ar matai? Skanutės paštininko kelnės!
Kažkas nutiko čia
Nes mes nekeičiam dainos niekada
Trini, trini
Pagaliau teikeisi atnešti čia savo tingų...
Pakeitei šukuoseną?
Galbūt.
O gal ir ne.
Iš kur gavai tuos drabužius?
Rastų daiktų dėžėje.
O kas...
Ar man tinka?
Taip.
Sakyčiau, neblogai atrodo.
Ką čia ketini veikti?
Pasišildyti kelius.
Tai gal ateik ir išlenk taurelę džino?
O gal jūs ateikite čia,
kur karšta?
Viešpatėliau.
Ponios ir ponai, noriu pristatyti
naujutėlaitę šaunutėlaitę
skalbyklos inovaciją.
Trinti, trinti
Norėčiau paklausti,
ką visą laiką nori veikti Tidlis? Vaikytis paštininką.
O ką aš turiu daryti visą dieną, mano brangūs trynėjai?
Trinti, trinti
Tačiau dabar su Vilio Vonkos padūkusiu Au-tomatiniu bėgimo takeliu,
daugiau nekartosiu, nes Tidlis galės lakstyti,
o aš smagiai leisiu laiką.
Trinti, trinti
Trumpam išeisiu.
Grįšiu iki patikrinimo.
O iki tol Tidlis sutiko...
Trinti, trinti
Taigi, papasakok man apie Bavariją.
Ką tokią?
Iš kur tu kilęs.
O, taip. Ji labai... bavariška.
Nieko nėra.
- Tikrai? - Taip.
Mums pavyko! Šaunuolė, Nenuorama.
Negaliu patikėti, kad pavyko.
Palauk, pamatysi, kiek šokolado vakar pagaminau.
Mes jį parduosime ir...
O, ne.
Kas yra, Vili?
Tik ne vėl.
Kur šokoladukai?
Nežinau, kaip tau pasakyti, Nenuorama, bet juos pavogė.
Pavogė?
Kas?
Oranžinis žmogeliukas.
Kas?
Oranžinis žmogeliukas. Nepasakojau apie jį?
Ne, nepasakojai.
Jis – mano priešas. Maždaug tokio dydžio.
Atsliūkina nakties tamsoje
ir pavagia visą mano šokoladą.
Kas kelias savaites, pastaruosius 3 ar 4 metus.
Tikrai?
Kartais užmatau jį
toje keistoje realybėje pro miegus,
žali plaukai spindi mėnulio šviesoje.
Žali plaukai?
- Vieną dieną aš jį pagausiu, Nenuorama. - Vili.
- Kai tą padarysiu... - Vili!
Tu juk nemanai, kad aš tuo patikėsiu?
Žinoma, manau.
Ko dar galėčiau tikėtis?
Nežinau,
kad eisi miegoti
ir sapnuosi tą Žalią žmogeliuką...
Oranžinį žmogeliuką žaliais plaukais. Taip.
...o sapnuodamas
išsiterliosi visą veidą šokoladu.
Išsiterliosiu...
Logiška.
- Kodėl patikėjau? - Aš pats suvalgydavau šokoladą?
- Kvailas "Viskas bus gerai". - Ne.
Ei!
Mano šokoladas – ne kvailas.
Jei ponia Švara mus pastebės, pasodins mane į narvą.
Klausyk, aš atsiprašau, gerai?
Galime pagaminti daugiau šokolado.
Tik nebeturiu pieno.
Anokia čia bėda.
Pienas.
Pirma, vogti negalima.
O trečia...
Vilis Vonka nenaudoja karvės pieno.
Jam pagaminti reikia
žirafos pieno.
Gerai jau.
Jei ką, zoologijos sode yra žirafa.
Bingala!
Bet pirma, zoologijos sodas – į kitą pusę.
Puiku.
Ir, antra...
niekas tau neleis ateiti ir pamelžti ją.
Todėl, mano mieloji Nenuorama,
mums labai pasisekė, kad Oranžinis žmogeliukas nesurado šito.
APSAUGA
Kas čia?
Zoologijos sodo administracija
dėkoja jums už ilgus darbo metus.
Bet dirbu čia tik vienerius metus.
Todėl ir šokoladukas – tik vienas.
Labai tau ačiū.
Nėra už ką. Labos nakties!
ZOOLOGIJOS SODAS
Šaunuolė, Nenuorama.
Kas ten buvo?
Svarbus vakaras.
Suvalgęs vieną, jausiesi lyg praleidęs visą vakarą mieste.
Išorinis sluoksnis – šampano triufelis.
Kaip skanu.
Kitas sluoksnis – iš baltojo vyno.
Po juo – raudonojo vyno.
Dabar kita kalba!
Dabar visi ima dainuoti ir šokti.
Šįvakar pasilinksminsim!
O kai paragaus viskio sluoksnį, jį užplūs jausmai.
Ją vienintelę mylėjau!
Ir gali padaryti nesąmonę.
Paskambinsiu jai. Juk nieko blogo?
Alio, Gvene? Čia Bazilis. Tik norėjau pasakyti,
kad visąlaik tave mylėjau.
Labai tave myliu. Ką?
Čia Bazilis Bondas. Kartu lankėme chemijos pamokas mokykloje.
Ne, nepadėk ragelio!
Ir galiausiai senas porto vynas iš užkaborių...
Eime.
Nenuorama, eime.
Kodėl jie neišskrenda?
Nežinau.
Tiesiog apie tai nepagalvojo.
Gal juokauji?
Ne, rimtai. Tokie jau tie flamingai.
Jiems reikia parodyti.
Žirafa.
TIGRAS PANTHERA TIGRIS
Žirafa.
Turi išmokti skaityti.
Kodėl?
Tavęs vos nesurijo tigras.
Būtent – "vos", Nenuorama.
Manęs vos nesurijo įvairūs dalykai,
bet negavo manęs daugiau nei kąsnelio.
Žirafa.
Gerai, aš išmoksiu skaityti.
ABIGAILĖ
Labas vakaras, panele...
Abigaile.
Ramiai.
Turiu akacijų mėtinukų.
Žirafos eina iš proto dėl mano akacijų mėtinukų.
Jos juos mėgsta labiau už viską.
Nebent, kai joms kaso pasmakrę.
Nori pamėginti, Nenuorama?
Aš?
Taip. Kodėl ne?
Gerai.
Rodos, tu jai patinki.
Panele Abigaile,
jei mano kolegė tau pakasytų pasmakrę,
ar galėtum mums duoti puslitrį ar litrą pieno?
Taigi,
tu jau esi tą daręs?
Kartą. Afrikoje. Nuostabus gyvūnas.
Ar ji buvo laukinė?
Laukinė?
Ji buvo pasiutusi.
Na tu ir kvailiukas, Viliuk.
Liuks, Nenuorama.
Liuks?
Neskamba, tiesa?
Niekas nesirimuoja su "nenuorama".
Kaip gavai tokį vardą?
Nesvarbu.
Ne, pasakyk.
Štai.
Tiek tegavau iš savo tėvų. Matai?
"N" reiškia Nenuoramą. Arba Norą, arba Niną...
arba nieko.
Nežinai, kur savininkas?
Manai, neieškojau?
Vaikystėje tikėjausi surasti savo tėvus.
NENUORAMOS SVAJONĖ
Kad jie gyvens gražiame sename name, pilname knygų.
Mano mama lauks manęs prie durų,
ir aš atbėgsiu jai į glėbį. Ji mane apkabins
ir nebepaleis.
Bet tuomet supratau, kad tai – tik kvaila svajonė.
Nieko čia kvailo.
Tikrai?
Žinau, kad tavo gyvenimas nebuvo lengvas, Nenuorama. Bet bus geriau.
Neleisiu tau per amžius pūti toje skalbykloje.
Pažadi?
Galiu daugiau.
Duodu dantį. Tai – iškilmingiausia priesaika.
Pakasyk.
Nes tuoj ateis apsauginis, Nenuorama.
Čiau!
Tokio žodžio nėra!
Dar pagalvosiu.
Akimirką
Viskas neatrodo taip blogai
Akimirką
Pamirštu jaustis liūdnai
Nušvinta spinduliai tamsioj nakty
Tačiau giliai širdy
Išlik budri
Įsileisk į širdį trumpai
Ne trumpai
Sugalvojau, Nenuorama! Paklausyk.
Obuolių pyrago
Kaip iš gausybės rago
O jei nori – nesivaržyk
Čiupk pieštuką ir paišyk
Kai daug draugų turi
Be galo smagu jų būry
Vili!
Jų būry
Ačiū, Abigaile!
- Akimirką gyvenimas apvirto aukštyn kojom - Obuolių pyrago
Kaip iš gausybės rago
- Akimirką - O jei nori – nesivaržyk
- Skrajoju padebesiais - Čiupk pieštuką ir paišyk
Kai daug draugų turi
- Jis – vienintelis geras dalykas - Labai smagu jų būry
- Man kada nutikęs - Jų būry
Viršininke, pamenate
tą vyruką, su kuriuo norėjote persimesti žodeliu?
Akimirką
Viskas neatrodė taip blogai
Akimirką
Pamiršau jaustis liūdnai
Pone Vonka!
Norėčiau persimesti žodeliu, jei galima.
Žinoma, pareigūne.
- Gali keliauti sau, Mandagusis. - Tikrai, pone?
Taip. Tai – mano ir pono Vonkos reikalas.
- Verčiau eik, Nenuorama. - Bet, Vili...
Nesijaudink. Dar ne iš tokių tigro nasrų esu išsisukęs.
Susitiksime prie vežimėlio.
Pareigūne,
jei čia dėl Abigailės...
Turiu tau žinutę, bičiuli.
Nepardavinėk šokolado šiame mieste!
Supratai?
Bijau, kad nelabai.
O tu dar ir akis moki draskyti, Saldainių pardavėjau? Sakiau...
Nepardavinėk šokolado!
Dabar jau girdėjai?
Mano ausys – vandenyje.
Taip, na... Tu...
Gerai, suprantu. Taip.
Klausyk, atleisk.
Aš pasimetęs.
Jei atvirai, visai nenoriu to daryti.
Nenoriu, kad taip darytumėte.
Bet vis tiek turiu perduoti žinutę.
Jei dar kartą mėginsi pardavinėti šokoladą šiame mieste,
gausi daugiau nei smūgį į galvą.
Nenoriu gauti į galvą.
Kas man šiandien darosi? Aš...
- Gali duoti man sekundėlę? - Žinoma.
Lorde Baltonai.
Ponia Švara.
Jūsų akys – kaip triušio spiros garstyčių dubenėlyje.
Jūs taip gražiai dėliojate žodžius.
Pasimatysim apačioje.
Opa!
Pone Vonka.
Džiugu, kad prisijungei.
- Nepavėlavau? - Ne.
Nedaug trūko, bet...
Ar Tidlis kaip reikiant pasidarbavo?
Tiesą sakant, Tidlis padirbėjo iš peties,
ir produktyvumas pakilo 30 %.
Visą pusdienį galėjome ilsėtis.
Bet esmė ne ta.
Būtent ta.
- Ne dabar, Lari. - Atleiskit.
Esmė...
Kur tu buvai?
Ir kodėl atsiduodi žirafa?
Manau, turiu jums paaiškinti.
Tiesą sakant,
esu šokolado gamintojas.
Ne šiaip šokolado.
O geriausio pasaulyje.
Nenuorama nori mane pamaloninti, bet ji teisi.
Jis – ypatingas.
Tad turime planą parduoti šokoladą ir sumokėti poniai Švarai.
Bent jau turėjome tokį planą...
Leiskit atspėti. Kol nesusidūrėte su policijos viršininku?
Iš kur žinote?
Nes dirbau Slagvorto buhalteriu.
Savaitę. Nes nuolatinis jo buhalteris susirgo.
Į stotį, prašytume.
Ir manęs paprašė vykti į šalies vidurį jį pavaduoti.
Labas vakaras, pone Slagvortai. Man tereikia jūsų parašo...
Darbas atrodė nesunkus.
Kol nesupratau...
kad yra dvejos buhalterinės knygos.
Vienos, skirtos valdžiai,
o kitos – tikrosios.
Slagvortas, Fikelgraberis ir Prodnosis daugybę metų dirbo ranka rankon.
Jie tarsi sudarė šokolado kartelį.
Jie kaupia savo šokoladą
ir laiko atsargas saugykloje po katedra,
kurią visą parą saugo korumpuotas dvasininkas
ir 500 vienuolių, negalinčių gyventi be šokolado.
Ten patekti galima tik slaptu liftu
pro Raktininkę.
Požeminę sergėtoją, kuri daugybę metų neregėjo saulės šviesos.
Labas vakaras.
Ten yra devynios galybės šokolado,
kurį Kartelis naudoja papirkinėjimui...
APMOKĖTA ŠOKOLADU
...šantažui bei terorizavimui.
Nesvarbu, kad mokyklinukai, jie mums trukdė. Kitą kartą...
spausk iki dugno.
Panele Bonbon?
Labas rytas, pone Slagvortai.
Nuo šiol sąskaitų knygas laikysiu saugykloje.
Labai gerai, pone.
O, pone Skaičiuotojau?
Taip?
Jūs atleistas.
Puiku, pone.
Man labai gaila, pone Vonka,
bet jie įvarė tave į kampą.
Negali turėti parduotuvės, neparduodamas šokolado,
ir negali parduoti šokolado, neturėdamas parduotuvės.
Ei, Nenuorama!
Ką, Vili?
Atsargiai.
Kam jie?
Tavo atlygis. Iki gyvenimo galo, pameni?
Neturėjai to daryti.
Žinoma, turėjau.
Daviau tau žodį.
Na, ačiū.
Ir aš tau kai ką turiu.
Man?
Kas čia?
Puspilnė stiklinė?
Apversk.
Pustuštė stiklinė.
Čia "A".
Tavo pirmoji raidė.
Mokau tave skaityti.
Ak, Nenuorama.
Negaliu leisti, kad mano partnerį suėstų tigras.
Ar vos nesuėstų.
Tai mes vis dar partneriai?
Žinoma, tik nežinau, kaip parduosime šokoladą.
Kaskart, pasirodžius policijai, tektų pradingti skradžiai į žemę.
Kaip magui.
Taip!
Taip, bet tokie dalykai vyksta scenoje.
Su virvėmis, skridiniais ir liukais. Gatvėje to nerasi.
Tiesą sakant, rasi.
Mieste yra liukai.
Jie vadinami nuotekų angomis.
Mielai juos parodysiu, jei priimsite mane į savo būrį.
Jei priimsite,
padarysiu viską, kad išeičiau iš čia ir susitaikyčiau su žmona.
Nieko doro nemoku, tik kalbėti kaip po vandeniu.
O jei reikia žmogaus komunikacijai, aš – jūsų paslaugoms.
Lote?
Kas? Kodėl spoksot į mane?
Nežinojau, kad ji moka kalbėti.
- Galvojau, tu – mimė. - Ne...
Tiesą sakant, aš dirbau telefono operatore.
Tais laikais buvau tikra plepė.
Bet kai patekau čia,
nelabai turėjau ką pasakyti.
Atleiskite, kad sugadinsiu jūsų smagų pasiplepėjimą,
bet jei ponia Švara sučiups jus, mėginančius pasprukti,
šešis mėnesius sėdėsite narve. Pagalvokit apie tai,
kol nepasidavėte tam lengvabūdiškam planui.
Jis ne lengvabūdiškas, Skaitliau. Vilio šokoladas – nuostabus.
Paragauk.
Tu labai maloni, Nenuorama.
Man nesvarbu, koks skanus tas šokoladas.
Kada pradėsime?
Tą ir noriu sužinoti, Barbara,
ar tekėsi už manęs?
Nežinau, Kolinai.
Esi mielas vyriškis, bet aš ieškau tokio,
nuo kurio žemė slystų iš po kojų.
Kuris nuneštų mane į kitą pasaulio kraštą.
Ar tu toks?
Ne.
Tik ne su savo chronišku nepasitikėjimu.
Verčiau jau eisiu.
- Bet, Kolinai... - Atleisk, kad sugaišinau tave, Barbara.
Taksi!
Mesje, kuo galėčiau jums padėti?
Ak, padavėjau.
Ar turite ko sudaužytai širdžiai?
Taksi nestoja Merginos neflirtuoja
Prakaitas pila – gryna bėda Pasitikėjimo nėra
Tiesa.
Žmonės praeina Lyg būtum tuščia vieta
Ar žiūri į tave Lyg dvoktum ties pado apačia
Tu mane sekei?
Bet Pieniškas žirafos makaronas Tikrai pagerins toną
Paragauk, nedvejok Ir imsi kaip pasiutęs šokt
Pasijausi didžiu ir bebaimiu
Paragauk ir paaugsi virš metrų trijų
Šokoladų yra įvairių
Saldžių ir skanių
Bet tik Vonkos šokoladas Pasitikėjimą tau žada
Jis čia nedirba.
Tad kišenių negailėk Vonkos šokolado prisidėk
Ponia, tik vieną bučinį
Taip, žinoma!
- Tokio šokolado niekad neragavot - Ne
Tokio šokolado niekad neragavom
- Ragavot tą naują? - Ne
Būtinai paragaukit
Gabalėlį įsidėkit Ir viską kitom akim regėsit
Iš nuostabos aikčiosit
Iš juoko raitysitės
Viską meniškai darysit ir sakysit
Plaukų nebėra, nežinia, nuo kada
Vaizdas nykus, tas tiesa
Nesikrimskit – būsit tikras vyras
Štai – Plaukų atstatymo ekleras
Iš vanilės gręžtas Iš Manilos vežtas
Tik jei daugiau nei tris – bėda Būsit gauruotas kaip gorila
Šokoladų yra įvairių
Saldžių ir skanių
Bet tik Vonkos šokoladas Surengs tikrą paradą
Tad kišenių negailėkit
Visokiausio šokolado prisidėkit
Ar kada ragavot tokio šokolado?
Tokio šokolado niekad neragavau
Tad kišenių negailėkit
Vonkos šokolado prisidėkit
Prisidėkit
Yra raštingų ir ne
KATĖ
Gali paskaityt nors žodelį?
Nė raidelės
Yra balsių Ir priebalsių yra
Kas čia dabar? Kalbi bet ką
Verčiau nuleisiu rankas
Dar niekad nepardavei taip
- Šokoladų yra įvairių - Suprantu, taip.
- Saldžių ir skanių - Tikrai taip.
Bet tik Vonkos šokoladas stogą nuneš
Taip, bet aš noriu pasakyti...
Jei neperimsim visko į savo rankas
Mums užverti duris teks
Šokapokalipsė!
Mus visi užmirš
Bet, mielieji...
Tokio šokolado niekad neragavot
Tokio šokolado niekad neragavom
- Šokoladų yra įvairių - Šokoladų yra įvairių
- Saldžių ir skanių - Saldžių ir skanių
Bet tik dėl mano šokolado vyrai moteris veda
Reikia sąjungą užtvirtinti
Ir viskas tik dėl Vonkos šokolado
Kad ir ką jūs gavot
Tokio šokolado niekad neragavot
Tokio šokolado niekad neragavom
Ar kada ragavot tokio šokolado?
Tokio šokolado
Tokio šokolado niekad neragavom
Gerai, kur jis? Kur jis dingo?
Tai štai kaip jūs tą darote.
Pareigūne Mandagusis,
prašau prie kiekvienos nutekamosios angos pastatyti po žmogų.
Jūs tuo tikras, pone?
O neturėtume aiškintis žmogžudysčių?
Ne, ne, prioritetas – čia. Gerai.
Žinot, ką? Man reikės jūsų pagalbos atsistoti. Taip.
Neabejoju, kad per šias dvi savaites priaugau 70 kg.
Pričiupau!
Kurių galų?
Išleiskite mane.
Reikalauju būti paleistas.
Neįtikėtina. Jis moka kalbėti.
Žinoma, moku. O dabar išleiskit mane, antraip imsiu klykti.
Išleiskit mane!
Pirmiausia gerai tave apžiūrėsiu.
Labas vakaras.
Tai esi juokingas žmogeliukas, kuris mane sekioja.
"Juokingas žmogeliukas"? Kaip tu drįsti?
Noriu, kad žinotumėte, jog esu labai normalaus dydžio
Umpa Lumpoje.
Kokioj dar Umpoj?
Tiesą sakant, Lumplandijoje
esu prie didesnių.
Mane vadina Ilgšiu.
Tad būsiu dėkingas, jei nustosite vėpsoti į mane,
tarsi į nemalonų radinį savo nosinėje.
Tai trikdo ir, jei atvirai, yra nemandagu.
- Atleiskit. - O dabar išleiskite mane.
Jūs neturite jokios teisės kaišioti nekaltus nepažįstamuosius į butelius.
Nekaltus?
Palauk, tu vogei iš manęs. Daugybę metų.
Jūs pirmas pradėjote.
Aš?
Pavogėte mūsų kakavos pupeles.
Ką čia kalbi?
Norit pasakyti, nė neprisimenate?
Ko neprisimenu?
Tą dieną
jūs sugriovėte mano gyvenimą.
Ne, nepamenu.
Na, tuomet jaunuoli, leiskite jums atgaivinti atmintį
su neįtikėtinai įkyria daina,
kurios neiškrapštysit iš galvos.
Visai jos nenoriu.
Per vėlu. Jau ėmiau šokti. O kai pradedame, nebegalime sustoti.
Umpa Lumpa, au au
Aš tragišką istoriją žinau
Umpa Lumpa, debesis
Protingieji manęs paklausys
Brangioji Lumplandija tokia graži ir žalia
Bet kavos pupelės sunkiai auga čia
Mano pareiga buvo saugoti ją
Bet tu atėjai
Ir veik viską pagrobei
Kodėl nieko nesakei?
Gal mažumėlę užsnūdau.
Umpa Lumpa kompote
Kaip pabudau, jie išsiuntė mane
Pažemintas ir ištremtas esu
Kol grąžinsiu draugams Tūkstantį kartų daugiau
Tūkstantį kartų? Turbūt juokauji!
Kartoju...
Tūkstantį kartų
Pone Lumpa, jei manot,
kad tokia bausmė yra tikrai sąžininga
už tris pupeles...
Keturias pupeles.
Keturias pupeles,
tuomet tikrai kažkaip susitarsime.
Bet negaliu atiduoti visų savo atsargų.
Kiti žmonės manimi kliaujasi.
Puiku.
Pasakysiu štai ką.
Išleiskite mane, ir viską aptarsime kaip tikri džentelmenai.
Ką gi.
Ačiū. O dabar gal būtumėte malonus ir paduotumėte tą keptuvę?
Šitą?
Ne, ne. Sunkesnę.
Šitą.
Ačiū. Labai ačiū... Nebloga, tiesa?
Prieikit arčiau.
Dar arčiau.
- Nagi, dar. - Gerai.
- Puiku. - Kas?
Umpa Lumpos nesidera. Geros dienos, pone.
Tai buvo paskutinis mano stiklainis!
Jau atsisveikinau.
Jis sugrįžo?
Taip, Nenuorama, bet šįkart aš paspendžiau spąstus. Ir jis įkliuvo.
Tai kurgi jis?
Matai, mes susimušėme. Jis laimėjo.
Trenkė man į galvą keptuve ir iššoko pro langą.
Kurgi ne.
Tu manimi netiki, ar ne?
Atvirai? Netikiu.
Ne!
Ne.
Tikrai ne.
Bet,
jei jau taip nutiko, mums nereikės šiandien pardavinėti šokolado.
Kodėl gi?
Žinai tą parduotuvę?
Tą, apie kurią svajojai?
Žinau, ką galvoji. Prireiks truputį padirbėti.
Rodos, prieš 20 metų kažkas paliko bėgantį vandenį,
ir lubos įgriuvo.
Ir dar aukštesnės lubos, ir dar.
Bet tai reiškia, kad mes įpirksim.
Savaitei.
Būsime teisėti verslininkai.
Policija negalės prie mūsų kabinėtis.
Ką manai, Vili?
Patinka?
Ar man patinka?
Nenuorama, būtent taip ir įsivaizdavau.
Ne, čia geriau nei įsivaizdavau.
Pažvelkit.
Viskas apgriuvę, bet šitiek potencialo!
Kokia struktūra! Paminėsit mano žodį,
tai bus geriausia šokolado parduotuvė visame pasaulyje.
Tau nebereikės trinti, Nenuorama.
Mes visi būsime laisvi.
Laisvi kaip flamingai!
Jų yra šeši. Įskaitant mergaitę.
Rodos, ji sugalvojo visą operaciją.
Jie apsistoję Švaros ir Baliklio skalbykloje.
Švaros?
Taip.
O ką, pažįsti ją?
Taip, tiesą sakant, pažįstu.
Jie išsinuomojo parduotuvę. Tad legaliai negaliu nieko padaryti. Bet nelegaliai...
Mielai padarysiu, ką norėsite.
Norite, kad jiems visiems nutiktų nelaimė?
Kurios metu jie mirtų?
Ne bėda. Bet tai jums kainuos daug šokolado.
Viskas gerai, viršininke.
Ir norėčiau gauti avanso.
Nes tų dėžučių, kurias davėte,
jau nebėra.
Visų?
Pastarąsias tris dienas valgiau popierėlius.
Tikiesi, kad skonis bus panašus.
Bet ne.
Prašom, viršininke. Vėliau gausite daugiau.
Dabar pabūkite ramiai.
Mes paskambinsime, kai ateis laikas.
Kas yra, Arturai?
Mergaitė.
Juk nemanote, kad tai ji?
Manau.
Jūs užtikrinote, kad ji nekels mums bėdų.
Jis teisus. Jūs užtikrinote.
Ir nekels.
Kaip ir Vonka.
Pasirūpinsiu tuo asmeniškai.
Kas čia? Ko nori?
Pone Slagvortai.
Minutėlę, pone.
Labas vakaras.
Kas ten, apva...
Jergutėliau.
Ponas Slagvortas.
Kuo nusipelnėme tokios garbės?
Jūs turite svečią. Poną Vonką?
Jis išsmuko parduoti šokolado, padedamas jūsų tarnaitės.
Bjauri mergiūkštė.
Na, taip.
Norėjau paklausti, galbūt padėsite pribaigti
jų verslą.
Štai, mama.
Ponios ir ponai, laba diena,
prašome užsukti pas Vonką.
Daug nuostabių dalykų turime atsargoje, visomis prasmėmis.
Ką?
Ten?
Pamėginkit.
Užsimerkit ir iki 10 suskaičiuokit
Norą sugalvokit
Atsimerkit tada
VONKA
Kitos tokios parduotuvės nėra
O kad ir būtų – ne bėda
Šokoladiniai krūmai ir medeliai
Šokoladinės gėlės ir drugeliai
Šokoladiniai prisiminimai
Berniuko galvoje
Dar neištirpo joje
Mūsų pasaulis
Mes pasislepiam jame
Mūsų pasaulis
Ten laisvas pasijusi
Nesvarbu, kur būsi
Kur gyvenimas nuneš – nesvarbu
Čia tavo namai visad bus
Tavo pasaulis
Štai vaikas
Kuriuo kadaise buvai tu
Linksmas ir smalsus
Ta nuostaba širdy
Kai stebuklai dar buvo tikri
Tavo pasaulis
Tai vieta, kur slepiesi
Kai vienišas jautiesi
Kai abejot imi
Nežinomybę priimki
Nuotykį patirki
Pro debesis lėki
Imki, nesidrovėki
Čia cukraus vatos debesėlis skanus
Skėtį pasiruošk
VONKA
Nes tuoj prapliups lietus
Čiulpinukai, guminukai
Anyžiniai saldainiukai
Fejerverkais byra
Kramtomi saldainiai ir chalva
Visos vaivorykštės spalvos
Tik imk ir valgyk
- Mūsų pasaulis - Mūsų pasaulis
- Ten slepiesi - Ten slepiesi
- Mūsų pasaulis - Mūsų pasaulis
Kur galime būti laisvi
Ten laisvas pasijusi
Nesvarbu, kur būsi
Kur gyvenimas nuneš – nesvarbu
Čia mūsų namai visad bus
Mūsų pasaulis
Taigi, grybai, kriaušės, įvairios gėlės.
Iš viso – 89 soverenai.
Duosiu dvigubai daugiau.
Ačiū, pone. Kaip norėsite gauti grąžą?
Metalu ar valgomą?
Valgomą, prašyčiau.
Skanaus.
Ir nepamirškite suvalgyti kibirėlio.
Ne, ne. Laikykitės eilės.
Skaitliau, tas vyras mums ką tik davė 100 soverenų.
Žinau, Nenuorama!
Kitas?
- Tai aš. - Aš!
Pone Vonka?
Taip.
Kas čia vyksta?
Viešpatėliau.
Negali būti.
Nejaugi...
Sniego žmogaus prakaitas?
Stipriausias plaukų eliksyras pasaulyje.
Bet aš jo nedėjau.
Ponios ir ponai! Prašyčiau dėmesio!
Įvyko gamybos klaida.
Nevalgykite gėlių!
Kodėl ne?
Kas joms negerai?
Kuo negeri tie šungrybiai?
Mano dukra atkando kąsnelį, ir pažvelkit!
Šokoladinis pienas tikrai geras... ar ne?
Labai visų atsiprašau, nežinau, kaip paaiškinti,
bet, rodos, visi saldainiai buvo užnuodyti!
Užnuodyti?
Jis nunuodijo mano vaiką!
Aš jų neužnuodijau.
Grąžinkite pinigus!
Noriu kompensacijos.
Noriu atkeršyti.
Ne! Prašau!
Čia tau už tai, kad užauginau ūsus mano dukrai!
- Padėkit! Turiu dingti iš čia. - Aš tavęs palauksiu.
Manau, Vonkos šokolado parduotuvei
atėjo galas.
Nesuprantu. Ką...
Kas...
Kas nutiko?
Neaišku?
Šokolado kartelis.
Viskas gerai, Vili. Mes atstatysime.
Ir vėl pardavinėsime.
Neverta, Nenuorama.
Nepavyko.
Ką turi galvoje?
Ji pažadėjo, kad bus šalia.
Bet jos nebuvo.
Juk negalvojai, kad...
Galvojau.
Kvaila svajonė.
Nesakyk taip, Vili. Prašau, niekada...
Eime, Nenuorama.
Manau, ponas Vonka nori pabūti vienas.
Visi geri dalykai šiame pasaulyje prasidėjo nuo svajonės.
Tad neatsisakyk savosios.
Ir kai dalinsiesi savo šokoladu su visais,
aš būsiu šalia.
Gaila, kad taip nutiko.
Tai jūsų darbas?
Mūsų? Ne. Ne mūsų.
Tik padrąsinome ponią Švarą patobulinti tavo kūrinius.
Užmokėjome, kad juos apnuodytų.
Taip, ačiū, Džeraldai.
Nėra už ką.
Tuomet kodėl atėjote?
Pasidžiaugti?
Ne, pone Vonka, tokiems dalykams laiko nešvaistau.
Atėjome su pasiūlymu.
Tai lygiai tiek, kiek esi skolingas poniai Švarai.
Čia – už skaičių graužiką...
santechnikę...
operatorę...
linksmuolį...
o čia –
už mergaitę.
Už ją dar truputį pridėjome.
Kad galėtų apsigyventi, nusipirkti drabužių, žaislų...
knygų.
Taip, pone Vonka.
Galėtum pakeisti jos gyvenimą.
Ir ką turiu padaryti?
Išvykti iš miesto.
Ir...
daugiau niekad nebegaminti šokolado.
Vidurnaktį išplauks laivas.
Ir jų, o ir tavo paties labui, tikiuosi, kad būsi jame.
Atleisk, Nenuorama
Turbūt užsimiršau
Atleisk, Nenuorama
Tikiuosi, kada nors man atleisi
Išsikraustote?
Taip.
Tik norėjau
Pajausti
Vaikystę vėl
Atleisk, Nenuorama
Pone Vonka.
Jūsų bilietas. Į vieną pusę.
Į Šiaurės ašigalį.
Pagerinta ekonominė klasė.
Taip, iš esmės – ekonominė.
Taip, kojoms vietos bus daugiau. Ir dar gausite skardinę riešutų.
Verta primokėti?
Nežinau. Bet jie...
Mums nereikia žinoti smulkmenų.
Viso gero,
pone Vonka.
Ačiū.
PAGERINTA EKONOMINĖ
Umpa Lumpa tra lia lia
Neplaukčiau pagerinta ekonomine klase
Plaukčiau pirmąja klase Jei būčiau tavo vietoje
Štai ką Umpos Lumpos
Padarys!
Džiaugiuosi, kad tu čia.
Neišleisiu tavęs iš akių, Vili Vonka.
Kol nesumokėsi skolos. Bet turiu gerų žinių.
Kokių?
Aš paskaičiavau.
Dar vienas stiklainis, ir mes atsiskaitę.
Mielai priimsiu tuos smagius Pakylėjančius šokoladukus.
Tau nepasisekė.
Aš nebegaminu šokolado.
Varge, nesakyk, kad žadi laikytis to kvailo susitarimo?
Privalau.
Dėl Nenuoramos.
Pažadėjau jai geresnį gyvenimą.
Daviau dantį.
Turėtum pasipriešinti. Dėk jiems, kad maža nepasirodytų.
Tą darytų Umpa Lumpa.
Bet jei nori, gali sėdėti čia ir gailėti savęs,
o aš prigulsiu.
Labanakt, pone.
Kas?
Ne, nieko.
Tikrai ne nieko, nes pasakei "cha".
Atleisk. Nesvarbu.
Puiku.
Vėl pasakei.
Pasakyk, antraip gana stipriai įdursiu tau kokteiline lazdele.
Žiūrėk. Slagvortas paspaudė man ranką.
Jo žiedas paliko žymę. Matai?
Čia "A", o aplink ją – "S".
Ir kas? Jo vardas – Arturas Slagvortas. Turbūt giminės žiedas.
Taip, bet Nenuorama turi lygiai tokį patį.
Nenuorama?
Iš kur našlaitė Nenuorama galėtų turėti Slagvortų giminės žiedą?
Sugalvojau tik vieną priežastį.
Kokią?
Ir jei neklystu, tai Nenuoramai gresia pavojus.
Nagi, Vonka. Rėžk. Pasidalink savo išminties perlais.
Nėra laiko. Turiu grįžti.
- Kapitone! - Vonka?
Sugrįžk. Vonka! Reikalauju pasiaiškinti.
Kapitone?
Bet, geriau pagalvojus, pasiaiškinimas gali palaukti.
Geros dienos.
Na, ponai, kaip prašyta, šokolado gamintojas pašalintas.
Panele Bonbon?
Taip, pone Slagvortai?
Paduokite viršininkui jo šokoladą.
Vaje.
Kiek daug veidų šįryt.
Rodos, surezgėte bjaurų planą,
kaip išsisukti nuo savo sutarčių.
Kurios stebuklingai baigėsi.
Bet turiu jums gerų žinių, nors nesate jų verti.
Jūsų draugas ponas Vonka susitarė su ponu Slagvortu.
Ką?
Išsižadėti savo svajonės,
kad padengtų jūsų skolas.
- Ponas Skaičiuotojas. - Esu.
SKAITLIUS SKAIČIUOTOJAS APMOKĖTA
Galite eiti.
Šiuš, knyggrauži.
- Varpelis. - Sveiki.
Lauk.
Vamzdėnaitė.
Kartot nereikės.
Juokutis.
Buvot siaubinga publika. Gero vakaro!
Kad tu nelabai juokingas, bičiuli.
- Žinau. - Lari.
Nesustok. Turi tam dovaną.
Jūs mane gąsdinate.
Ir galiausiai, Nenuorama.
Didžiausia krūva.
Bet jie skirti ne apmokėti tavo sąskaitą.
O išlaikyti tave čia.
Ką turit galvoje?
Mano draugas ponas Slagvortas
nemano, kad tokios padaužos kaip tu turėtų trintis gatvėse
ir gadinti vaizdą.
Taigi, jis davė man šiuos pinigus,
kad liktum Skalbykloje amžiams.
Ir aš mielai tą padarysiu.
- Nekenčiu tavęs! - Ei!
Ei, ei.
Tik pažvelk į ją, lorde Baltonai.
Lordas Baltonas?
Juk nemanote, kad jis išties lordas?
Ką?
Mes tą išgalvojom, kvaila boba.
Ji meluoja.
Užteks,
bjauri mergiūkšte.
Sėdėsi narve, mergužėle.
O tu! Nusimauk tas trumpikes, prasčioke tu.
Bet, Apvalute...
Tu mano meilė.
Sveika, Nenuorama.
Vili. Galvojau, tu išvykai.
Išvykau.
Slagvortas pažadėjo tau geresnį gyvenimą,
tačiau nesilaikė pažado.
Tad aš sugrįžau. Visi sugrįžome.
- Sveika, Nenuorama. - Labukas.
- Sveika. - Staigmena!
Jis mane laikys uždaręs amžinai.
Taip, supratom.
Kodėl? Kuo aš jam nepatinku?
Nežinau, Nenuorama. Nesuprantu.
Tik žinau, kad nebūsi saugi, kol Slagvortas neatsidurs
už grotų.
Ir kaip tą padarysime?
Skaitliau. Sakei, kad Kartelis surašė savo juodus darbelius.
Žaliojoje sąskaitų knygoje, taip.
Su ja įrodyčiau, kad jie užnuodijo mūsų šokoladą.
Švara su Balikliu keliautų į kalėjimą,
o mes visi būtume laisvi.
Taip,
bet turbūt pamiršai, kad ta sąskaitų knyga – saugykloje.
Saugoma korumpuoto dvasininko.
Ir 500 nuo šokolado priklausomų vienuolių.
Tas tiesa.
Bet šįryt teko ilgokai pasiplaukioti šaltame vandenyje.
Jis labai atgaivina mąstymą.
Stimuliuoja neuronus. Tad po kelių kilometrų plaukimo supratau,
kaip išradinga našlaitė,
buhalteris, santechnikė,
operatorė
ir žmogus, kuris kalba kaip po vandeniu,
gali suvienyti savo talentus ir užbaigti šimtmečio apgavystę.
Bet net jei gausime tą sąskaitų knygą,
Kartelis visus tiesiog papirks ir išsisuks. Jie nuolat taip daro.
Godieji visuomet išnaudoja vargšus, Vili.
Taip jau surėdytas pasaulis.
Tu teisi, Nenuorama.
Turbūt todėl darysime kitaip.
Kaip?
Pakeisime pasaulį.
Nuo ko pradėsime?
Atleiskite, pone.
Gal sušelptumėte gabalėlį šokolado alkanai našlaitei?
Atleisk, vaikeli. Neturiu šokolado.
Tuomet imkite akacijų mėtinukų.
Taip!
"Bazilis Bondas, savaitės darbuotojas."
Kaip miela...
VARTAI
Viskas gerai?
Viskas gerai. Tiesa, Abigaile?
Jai vertėtų pasilenkti.
Ką padaryti?
Pasilenk!
Labas rytas, broliai.
Labas rytas, tėve.
Kaip visi žinote,
šiandien vyks barono von Šmaikelhamerio laidotuvės.
O jo našlė yra
gana dievobaiminga moteriškė.
Tad pamaldų metu prašyčiau nevalgyti šokolado.
Taip, tėve.
Visi žinome, kad vieną dieną mums teks atsakyti už savo nuodėmes,
bet ta diena – ne šiandien.
Amen.
Gerutė.
Gera žirafėlė.
- Bėkit! Visi, lauk! - Žirafa
- Bėkit! - Žvėris!
- Gelbėkitės! - Žirafa
- Lauk! - Tai – žirafa
- Atėjo atpildo diena! - Žirafa yra žirafa
Bėkit lauk! Greičiau!
- Pačia netikėčiausia forma. - Pamatęs žirafą
- Bėkit! - Garsiai nusijuok
Žinau, tai – žirafa, žirafa, žirafa
Už ką man šitai?
Žinai, už ką, Julijau.
Pardavei savo sielą už 30 gabalėlių šokolado.
Operatorė klauso, laba diena. Kur nukreipti skambutį?
Į zoologijos sodą. Skubus atvejis.
Jungiu su Dingusių gyvūnų skyriumi.
Zoologijos sodas, klausome.
Nutilkit, gyvuliai jūs.
Ir tu, aštuonkoji.
Skambinu dėl žirafos.
Ką? O, taip, rodos, žirafa tikrai pabėgo.
Tai ar galėtumėte ją pasiimti?
Gerai, vaje. Tuojau ką nors atsiųsiu.
Atleisk man!
Aš nusidėjau.
Esu silpnas ir priklausomas nuo šokolado.
Labas rytas visiems.
Sveiki atvykę į Šv. Benedikto bažnyčią.
Baroniene, labai užjaučiu dėl netekties.
Mums iškilo nedidelių techninių nesklandumų,
tad siūlyčiau minutėlei nuleisti amžinatilsį baroną.
Kavalerija atvyko.
Ar jūs čia skambinote dėl žirafos?
Švaru.
"Dėkojame už jūsų sunkų darbą.
Tėvas Julijus ir Šokolado kartelis."
Kaip miela.
Taigi, tėve. Viena žirafa.
- Nuostabu. - Ačiū, ačiū.
Prašyčiau atsitraukti. Atsitraukite.
Ar saldumynai traukia? Taip
Ar saldumynai traukia...
O ji gražiai šoka.
Paleidau iš rankų šitokį perlą.
Paskambinsiu jam. Ne, negaliu.
Paskambinsiu.
Klausau.
Bazili? Čia Gvenė.
Tu buvai teisus.
Neįtikėtina, ką?
Tos chemijos pamokos buvo laimingiausios mano gyvenime.
Jėga.
Apgailestauju, pone. Jūrų gėrybes gabenęs sunkvežimis išbarstė krovinį.
Šiais laikais visur pilna tų nelemtų flamingų.
Paskubėkite, gerai?
Miesto aikštė šįryt buvo uždaryta po keisto incidento katedroje.
Todėl buvo pavėlintos įžymiojo filantropo
barono von Šmaikelhamerio laidotuvės.
Amen.
Atleiskite, turiu atsiliepti.
- Sakykla, klausome. - Tėve.
Viskas gerai?
O, taip, pone Slagvortai.
Kuo puikiausiai.
Bent jau dabar.
Ką norite pasakyti?
Ne per seniausiai turėjome žirafą.
Teko 20-iai minučių viską uždaryti,
bet dabar jau viskas gerai.
Klausau.
Prakeikti flamingai, Donovanai! Spausk!
Taip, pone!
Kvaily!
- Ką nors radai? - Nieko.
Ieškok toliau.
Jos čia nėra, Vili.
Skaitlius sakė, kad ji – čia.
Skaitlius pastaruosius
ketverius metus dirbo Skalbykloje. Gal trynimas ištrynė ir jo atmintį.
Nes čia randu tik daugybę seno šokolado.
SĄSKAITOS
Vili, žiūrėk!
Mums pavyko, Nenuorama.
Mes ją suradome.
Neklaužada ponas Vonka.
Na ir pridarei mums bėdų.
Tu ir tavo mergiotė.
Taip, tik ji ne šiaip mergiotė, tiesa, pone Slagvortai?
Ji priklauso jūsų giminei.
Ką?
Ką čia kalbi, Vili?
Pameni tą žiedą, Nenuorama?
Tą, kurį tau davė tavo tėvai?
Ponas Slagvortas turi lygiai tokį patį.
Tiesa, pone Slagvortai?
Tiesą sakant, turiu.
Jis priklausė mano broliui. Zebedžiui.
Jis buvo mano tėvas?
Jis buvo beviltiškas romantikas.
Įsimylėjo paprastą knygų žiurkę
ir mirė, nespėjęs vesti. Tad likau
vieninteliu paveldėtoju.
Bent jau taip maniau.
Bet po devynių mėnesių
ant mano slenksčio pasirodė tavo motina
ir meldė gydytojo savo sergančiai naujagimei.
Pažadėjau padėti.
Bet nepadėjai.
Tiesa?
O, ne.
Tu tik įmetei mane į skalbyklos šachtą.
Ate, kūdikėli.
Ponia Švara surado mane.
Ji pamatė žiedą.
Pagalvojo, kad tai – raidė "N" ir pavadino mane Nenuorama.
Bet raidė buvo ne ta.
Tai buvo raidė "Z", reiškusi Zebedį.
Na, taip.
Kai tavo motina sugrįžo, pasakiau, kad numirei.
O, ne!
Jai, žinoma, plyšo širdis. Bet daviau jai saują soverenų
ir išprašiau iš savo valdų.
Koks buvo jos vardas?
Mano mamos. Koks buvo jos vardas?
Pagalvokim.
Ne, nemanau, kad prisiminsiu.
Man labai gaila. Bet, suprask,
ji buvo labai neturtinga.
Atleisk, Feliksai.
Jos vardas buvo Dorotė.
Dorotė Smit. Parašyta.
Dorotė?
Nieko sau.
Turbūt visgi išmokei mane skaityti.
Kiek daug emocijų,
bet grįžkim prie reikalų.
Šitą paimsim, ačiū.
Kiek šokolado turite savo gamykloje, pone Fikelgraberi?
Netoli 400 000 litrų.
Prodnosi?
350 000?
Aš turiu veik 700 000.
Turėtų užtekti.
Kam?
Šokoladinei mirčiai.
Pirmyn.
Ponai.
Kad jau taip, norėčiau paprašyti,
kad padarytumėte vieną gerą darbelį.
Kokį?
"Darbelis". Tai – nesavanaudiškas...
Taip, žinoma, pone Vonka.
Ką norite, kad padarytume?
Ar galėtumėte paduoti ją vienam žmogui?
Jei netyčia jį pamatytumėte.
Ir kam gi?
Oranžiniam žmogeliukui.
Gal 20 centimetrų ūgio, ryškiai žaliais plaukais.
Matot, esu jam skolingas stiklainį šokoladukų. Ir...
Šitie turbūt skaniausi, kuriuos esu pagaminęs.
Tokiu atveju asmeniškai pasirūpinsiu, kad jis juos gautų.
Viso geriausio, pone Vonka.
Mergiote.
Vili...
SLAGVORTAS
FIKELGRABERIS
Ką darysim, Vili?
Nežinau, Nenuorama. Ką nors sugalvosiu.
Geriausias šokoladas, ką?
Sugalvojau!
Ką? Ką sugalvojai?
Sugalvojau. Jei jau nuskęsime šokolade, Nenuorama...
Susitaikykime, kad taip bus,
tebūnie tai Vonkos šokoladas.
Mes nenuskęsime, Vili. Žiūrėk, šviesa.
Leisime, kad šokoladas
mus pakeltų, pabelsime į stiklą,
ir galbūt mus kas nors išgirs.
Tai tikrai geresnė mintis.
Ponai.
Šįryt situacija buvo labai rimta,
tad pamaniau, kad reikėtų viską pergalvoti. Arba...
Arba nieko nekeisti.
Tėve.
Vonka gal ir kuoktelėjęs, tačiau šokoladą gaminti tikrai moka.
O neturėtume palikti Oranžiniam žmogeliukui?
Gal juokauji?
Juokauju, taip. Pala, kodėl?
Nes Oranžinių žmogeliukų nėra, neišmanėli tu.
- Padėkit! - Padėkit!
Padėkit mums, prašau!
Padėkit, prašau!
Padėkit!
Žiūrėk, kažkas ateina. Žiūrėk.
Vili, mes išgelbėti!
Atleisk, Nenuorama.
Neatsiprašinėk.
Tu suradai mano šeimą.
Mamą, kuri mane mylėjo.
To troškau labiausiai.
Dabar giliai įkvėpk.
Koks rafinuotas.
Nepasiduok emocijoms.
Tai – tik gabalėlis šokolado.
Pataisysiu.
Tai buvo mano šokoladas.
Jūs padarėte didžiulę klaidą, ponai.
Jei ką nors pavagiate iš Umpų Lumpų, mes atsiimame
tūkstanteriopai.
AVARINIS NUSAUSINIMAS
Kas vyksta, Vili?
Šokoladas senka.
Mus išgelbėjo!
Kas?
Nežinau.
Oranžinis žmogeliukas!
Žiūrėk.
Oranžinis žmogeliukas!
Ačiū tau, Oranžinis žmogeliuk! Ačiū!
Ponai, dėkui Dievui, jūs sveiki. Atvykau kaip galėdamas greičiau.
Automobilis susitraukė.
Taip, tikrai.
Nesijaudinkite, viršininke. Viskas kontroliuojama.
Įsilaužė keli vagišiai, bet jiems nutiko... nelaimė.
Kurios metu jie žuvo.
Gerai čia pasakei, Džeraldai.
Nebūčiau tuo tikras.
Pareigūne, gal pažvelgtumėte?
Vonka!
Čia surašyti visi nelegalūs mokėjimai,
kuriuos atliko šie žmonės.
Tūkstančiai mokėjimų.
Mandagusis, neklausyk jos. Ji meluoja.
Žinoma.
Nemeluoja, pone.
Ji visiškai teisi.
Neįtikėtina.
Rodos, tą bylą teks tirti Policijos viršininkui.
Pareigūne Mandagusis, duok ją man, aš paimsiu.
Palengvinsiu tau dalią.
Bijau, negaliu to padaryti, pone.
Kodėl?
Nes čia įrašytas ir jūsų vardas.
Daug kartų.
- Ponai... - Jūs suimami.
- Bėgam. - Uždėti antrankius?
Viskas gerai, Nenuorama.
Sekundėlę.
Kas vyksta?
Kodėl mes ore?
Juk nevalgėte tų šokoladukų, tiesa, pone Slagvortai?
Kodėl?
Nes jie – Pakylėjantys.
Uždelsto veikimo, bet ypač stiprūs.
Manai, esi labai protingas, Vonka?
Po tavo kojomis – milijardas šokolado soverenų.
Mes pasamdysime geriausius advokatus,
papirksime teisėją ir prisiekusiuosius.
Mums nieko nenutiks.
Gaila, kad apie tai nepagalvojau.
Ei, Nenuorama!
Kas čia?
Tai – mūsų šokoladas!
Visas mūsų šokoladas!
Mums galas!
Nesijaudinkite, ponai.
Kada nors nusileisite ant žemės.
Galbūt. Taip manau.
Bet kol kas,
ponios ir ponai,
Vilis Vonka ir draugai kviečia jus
pasimėgauti šokoladu.
Stebukladarys Vonka!
Gvene?
Bazili!
Ką sakiau, Skaitliau? Sakiau, kad galime viską sutvarkyti.
Jūsų taurė.
Ačiū.
- Prašom. - Štai. Atsargiai, ne per daug.
Gerai.
SVARBIAUSIA – NE ŠOKOLADAS, O ŽMONĖS, SU KURIAIS JUO DALINIESI...
ŠTAI KOKIA PASLAPTIS BUČKIS. MAMA
Ačiū.
Tai koks jausmas, Vili?
Ar skonis toks pat, kokį pameni?
Visiškai.
Norėčiau, kad tai tęstųsi amžinai.
Turbūt metas.
Metas kam?
Ar žinai, kiek žmonių šiame mieste turi vardą D. Smit?
106.
Ir, laimei, turi draugę, kuri dirba operatore.
Ji praleido visą popietę
skambindama.
Ir, spėk, ką?
Mes ją suradome.
Suradote mano mamą?
Ji dirba bibliotekoje.
Ten ir gyvena.
Eime, Nenuorama.
Eime su manimi
Nuvesiu tave
NENUORAMOS SVAJONĖ
Į pasaulį
Gryno įsivaizdavimo
Paliesk
Tai, kas kažkada
Buvo tik fantazija
Nesidrovėk
Viskas gerai
Jei neramu širdy
Kartais tokių dalykų
Aiškinti nereikia
Jei nori rojų pamatyti
Pažvelk į jas ir nesuklysi
Kai šiltą glėbį jauti
Daugiau nieko nereikia
Gyvenimo sūkury
Mama.
Štai kaip atrodo geras darbelis
nustekentame pasaulyje.
Galvojau, ar dar tave pamatysiu.
Aš niekur nedingsiu, Vili Vonka. Kol negrąžinsi man skolos.
Žinau, jog mėginai. Lumpų įstatymas parašytas labai aiškiai.
Kol šokoladas
neatsidurs mano rankose...
Ačiū.
Ačiū tau. Kad išgelbėjai man gyvybę.
Ką gi, turbūt viskas. Dabar jau galėsiu grįžti į savo numylėtąją Lumplandiją.
Kur kavos pupelės auga apgailėtinai mažais kiekiais,
o draugai į mane žiūri iš aukšto.
Ką?
Galvojau, jie tave vadina Ilgšiu.
Tiesą sakant, esu 6 milimetrais mažesnis už vidurkį.
Jie mane vadina Mažium.
Bet ką padarysi. Geros dienos, pone.
Gaila, kad turi išvykti.
Jau atsisveikinau.
Kad pasidalinčiau savo šokoladu, man reikės ne tik parduotuvės.
Neabejoju.
Man reikės fabriko.
Taip, linkiu sėkmės.
Ir ragavimo departamento vadovo.
Ragavimo departamento?
Eik su manimi
Ką gi.
Nuvesiu tave
Kur?
LAUKIAME SVAJOKLIŲ!
Gryno įsivaizdavimo pasaulyje
Apgriuvusi pilis.
Pažvelk
Ir pamatysi
Savo įsivaizdavimą
Jei atvirai, abejoju.
Pradėsime nuo trumpos kelionės
Po mano kūrybos pasaulį
To, ką pamatysit
Negalima paaiškinti
Tikrai negalima.
Jei nori rojų pamatyti
Apsižvalgyk
Ką norėtum padaryti?
Nori pakeisti pasaulį? Ne bėda
Neblogai.
Joks gyvenimas neprilygs
Grynam įsivaizdavimui
Būsi laisvas ten
Jei išties
Norėsi
VONKA
Umpa Lumpa tra lia lia
Čia dar ne viskas, ne
Dar prisėskit, dar parodys
Paskutinį Umpų Lumpų žodį
Skaitlius Skaičiuotojas grįžo namo
Vamzdėnaitė – pas draugus
Lotė Varpelis – pas savo telefonus
Laris drąsuolis sugrįžo į sceną
O jo buvusi žmona netoli gyveno
Pasirodymą pamatė ji
Daug juokėsi ir atgal priėmė jį
Umpa Lumpa nesnauskit
O kaip Švara ir Baliklis paklauskit
Sekundėlę, minutėlę
Umpa Lumpa pertraukėlę
Kas jam negerai? Prakeiktas aparatas.
Parodysiu jums
Štai. Dabar geriau.
Batai, odos patempimas, nosies tiesinimas, Ibiza,
didelis senas namas už miesto,
apatiniai.
Kartelis. Juos pričiupo.
Mes nieko nepadarėm.
Tik apnuodijom šokoladą.
Policija. Atidarykit.
Greičiau! Išgerk įrodymus.
Sekundėlę, pareigūne.
- Policija. - Aš tualete, pareigūne.
Atidarykit.
Tik nusivalau, ir ateinu.
Minutėlę, dar ne viskas.
Gerai.
Kuo galime padėti, pareigūne?
Judu eisite su manimi.
Bet mes nieko nepadarėme.
Jūsų nebus tikrai ilgai.
Paskutinį bučinį, lorde?
Apvalute.
VONKA
Išvertė Akvilė Katilienė